Det vilda Australien vid 1900-talets början...
en stormig saga som sträcker sig över årtionden...
i Colleen McCulloughs bästsäljande roman:
Törnfåglarna.
Jag får aldrig det jag önskar!
Historien om en präst som drivs av sin ambition.
Jag kommer aldrig att bli det jag vill bli!
Plågad av begär.
Och jag kan inte sluta...
önska!
Goddag, jag är fader de Bricassart. Är du Mary Carsons bror?
Just det, fader.
Första gången han såg henne, visste han...
-Och vem är du? -Jag är Meggie.
...att han skulle älska henne för evigt.
En skål för Mary Carson.
Den rikaste kvinnan i Australien, och den mest ensamma.
Skjut dem, Frank!
Ni är den stiligaste karl jag sett, Ralph de Bricassart...
Jag trodde att det var min själ du ville åt.
Varför rör du mitt hjärta så? Varför fyller du det tomrum...
som Gud inte kan fylla?
När du var en liten flicka, var du som mitt eget barn.
-Då kunde jag ha dig. -Ni kan ha mig nu!
Gifta er med mig!
Jag har valt att förgöra dig, präst.
Jag hamnar i helvetet-
-men det blir ingenting mot det helvete jag ordnat för er.
Under de följande åren kunde ingen röra Meggies hjärta:
Inte förrän hon träffade vandraren Luke O'Neill.
Gud, vad du är vacker.
Gift dig med mig, Meghann.
Historien tar oss runt jordklotet...
från Vatikanen till den australiska obygden.
Från Greklands öar till London.
Jag har gjort allt för att få bort henne ur mitt hjärta.
Sagan sträcker sig över ett halvt sekel...
och ekar genom tre generationer.
I rollerna Richard Kiley, Jean Simmons, Ken Howard, Mare Winningham...
Philip Anglim, Christopher Plummer, Bryan Brown, Barbara Stanwyck...
Rachel Ward och Richard Chamberlain.
Ouppnåelig kärlek...
för alltid förbjuden: Törnfåglarna.
TÖRNFÅGLARNA
-God dag, fader de Bricassart! Och God jul! -God jul, mrs Smith.
Varför är Droghedas rosor alltid vackrast?
Det är hettan som gör att de blommar så - och att jag försmäktar!
-Ja, det finns avigsidor med allt! -Det är så sant, fader.
Jag lägger fram sakerna till mässan.
-God jul, mrs Carson. -Jag har ju sagt att jag heter Mary, fader.
-Och ändå säger ni aldrig Ralph. -God jul då, Ralph.
Väldigt snällt av er att tillbringa den med en ensam gammal kvinna...
Väldigt snällt av er att bjuda in en ensam präst och irländare.
-Det är väl er första jul i exil? -I Australien, menar ni väl?
Nej... Ännu efter ett halvår har jag inte lyckats få reda på-
-varför kyrkan förpassat er hit, långt bortom ära och redlighet.
Vilket av era prästlöften svek ni? Fattigdom? Lydnad? Kanske kyskhet...
-Är ni säker på att jag "förpassats"? -Naturligtvis...
Ni är adlig, intelligent, ärelysten, er ödmjuka fasad till trots-
-och med ett skarpt intellekt...
Ni är ett kardinalsämne. Ni skulle se magnifik ut i rött.
Det har ni sagt förut. Det säger ni jämt...
Och ni svarar: Kära mrs Carson, som präst tjänar jag Gud lika bra här-
-som i den kyrkliga maktens korridorer.
-Ni känner visst mig utan och innan. -Det är jag helt övertygad om.
Klara!
Färdiga!
Gå!
Ralph vann!
Bra gjort, fader Ralph.
-Vad tycker ni om honom, fader? -Han är stilig.
-Han är er! God jul! -Tack... Jag rider honom gärna här...
Men jag kan inte ta emot honom som gåva.
-Bilen tog ni ju emot. -Med den når jag församlingsborna.
Ni tar bara emot mina presenter om de tjänar något heligt syfte...
-Det var alltså inte fattigdom... -Förlåt?
Löftet ni bröt, så att ni blev landsförvisad.
Då måste det ha varit kyskhet...
Här får ni er julklapp: jag föro- lämpade en biskop, i en lokal fråga.
Ni bröt ert lydnadslöfte! Det var ärelystet!
Jag får trösta mig med att påven sedan starkt stött min åsikt.
-Och ändå har han inte räddat er? -Präster kan offras, inte biskopar.
Och här finns ju ni: en ständig på- minnelse om civilisationens existens.
-Och så har jag Drogheda... -Jo, det skulle ni tycka om, va?
-Att få mitt Drogheda... -Skulle jag?
Om ni kunde locka mig att testamentera Drogheda till kyrkan-
-måste ju påven rädda er och kanske belöna er med en röd kardinalskappa.
En mästerlig plan. "Men kära mrs Carson, som präst kan jag tjäna Gud"-
-"lika bra här som i den kyrkliga maktens korridorer."
Men vad ni skulle avsky det. Ändå måste ju nån få Drogheda en dag...
Det är värt att tänka på...
Jag måste åka nu. Hälsa mrs Carson och tacka för en trevlig dag.
Tack, det var allt... Inte lämnar ni oss redan?
Det är sent och jag har lång väg hem.
Hoppas jag inte sa något i efter- middag som gjorde er upprörd...
-Det där om att ärva Drogheda... -Jag blev inte ett dugg upprörd.
Bra. Har ni tänkt på det, fader?
Att locka till er Drogheda?
För jag sa väl inte att jag var oemottaglig...?
Mrs Carson, vad är det ni vill ha av mig?
Bara andlig vägledning, fader.
Jag måste nämligen fatta ett beslut och endast ni kan hjälpa mig.
-Jag ska göra vad jag kan... -Det gäller min bror...
Bror? Jag tyckte ni sa att ni inte hade några anhöriga i livet.
Jag har en bror som jag inte sett på många år. På Nya Zeeland.
Vi lämnade Irland för att söka lyckan.
Det har inte gått så bra för Paddy, men han är en erfaren lantbrukare...
...har huset fullt av söner.
Jag funderar på att ta hit honom som bas för boskapsskötarna.
-Att ni inte har tänkt på det förr? -Det har jag...
Jag har bara väntat...för att se hur saker och ting skulle utvecklas...
Det vore ju en tröst för mig att veta att jag hjälpte Paddy-
-och inte var tvungen att lämna alla sköna slantar till kyrkan.
-En mycket frikostig gåva, Mary. -Nej, ingen gåva...
Den som ärver Drogheda...
...gör sig förtjänt av det.
Tack, fader.
God natt, mrs Carson.
Fader, nu måste ni ge er i väg!
Ja, Annie.
Så trevligt för mrs Carson att få hit broderns familj.
Fader, jag måste tala med er om kritförrådet.
-Tre askar saknas! -Jag ska...undersöka det...
På fader Wattys tid höll vi bättre räkning på sånt där!
God dag, jag är fader de Bricassart. Ni måste vara Mary Carsons bror.
Paddy Cleary. Det här är min hustru Fiona.
Jag ska köra er till Drogheda. Jag vet att ni haft en tröttsam resa.
-Så snällt... -Det här är mina pojkar...Bob...
...och Jack...och här är Stuie... Ta av er hattarna, pojkar. Och Frank.
-Och vem är du? -Jag är Meggie.
Meggie...
-Ska vi bo här?! -Nej, jag ska visa dig ert hus sen.
Meggie?
Ja, det här är Meggie.
Mary, vi saknar ord för din vänlighet att låta oss få komma hit.
När man är så gammal som jag och så rik...börjar gamarna kretsa...
Du är min ende köttslige släkting, Paddy. Jag har inga söner...
-Och min man har varit död i 30 år. -En lång tid att vara ensam...
-Att du aldrig gift om dig... -Och ge en man kontroll över mig...
Nej, det kallar jag inte att leva.
Så länge jag lever är Drogheda mitt. Och bara mitt.
-Det kan vara bra att minnas det... -Naturligtvis, Mary.
Efter mässan ska det smaka oss alla med en varm måltid vid Marys bord.
Meggie...
125 000 får, 1 000 nötkreatur, stäng- sel man inte rider runt på en månad.
Drogheda är störst och bäst i hela Nya Sydwales.
-För mig är det rena himmelriket. -Ja, om hårt arbete är himmelriket...
Vi vet vad hårt arbete är... Inte för att det gav oss mycket på lrland...
Du ska inte bara leda männen utan också arbeta tillsammans med dem.
...och också mer än de. Går något på tok, ligger skulden hos dig.
Om nåt går bra, vänta dig inget beröm. Jag ger dig fria händer-
-så länge Drogheda förblir störst och bäst.
Guldet står sig bra, mr Gough, och investeringen verkar vettig...
...men ni är min advokat.
Stålpriset är lågt sen kriget... men det är inget att oroa sig för...
Alltså är jag fortfarande en av Australiens rikaste kvinnor?
Om inte den rikaste... Mary, har er bror nån aning om det här?
Nej, ingen vet något. Och så vill jag ha det tills den dag jag dör.
Fast det vore roligt att höra vad folk skulle säga om de visste-
-att Drogheda bara var en bisyssla.
-God dag, fader. -God dag, Fee.
Ingen idé. Tre saker besegrar man aldrig här: dammet, hettan, flugorna.
Ni är då inte som nyzeeländska präster. De håller sig på sin kant.
Ni är inte katolik?
När jag tappade tron på min egen kyrka, såg jag inget skäl till-
-att gå över till något som verkade lika meningslöst. Paddy är katolik.
-Och barnen...om ni var orolig. -Nej...och jag ska inte omvända er.
-Men jag vill gärna bli er vän. -Ni är så snäll mot oss...
Jag vill lära känna mina församlings- bor och kör runt till fårstationerna...
...men jag är särskilt svag för Drogheda. Kanske mitt irländska blod.
-Jag trodde er släkt var fransk... -Irländsk, men namnet är normandiskt.
Den siste av ätten Bricassart, född ett stenkast från staden Drogheda.
Hej då, Meggie! Jag önskar du fick följa med!
Stackars lilla Meggie. Det måste vara svårt att vara enda flickan.
Jag har välsignats med söner. Två har jag begravt.
Det är på sönerna en mor tänker, eller hur?
Meggie, mata hönsen nu!
Fader Ralph!!
Hej, Meghann Cleary!
-Nu går vi och matar pullorna! -Ja, fast först ska ni få se en sak.
Vad är det, Meggie?
-Är det inte vackert? -Jovisst...
Fader, finns Gud verkligen runt omkring oss hela tiden?
Varför frågar du det, min lilla flicka?
För då måste Han vara här. Tror inte ni det?
Gud är i sitt ullmagasin! Allt står rätt till i världen!
-Ja, en gång valde Han ju ett stall. -Lite affekterat...men varför inte?
Vi kunde kanske göra det här till ett nytt epicentrum på påvens karta.
-Och då blir ni äntligen kardinal... -Och vad blir ni? Inte påve!
Nej, fy så trist! Satan, kanske... Det vore intressantare...
-Varje himmel behöver ju en sån... -Ni talar som en jesuit.
Utan Satan vore det ju ingen kamp. Det är kampen som håller oss vid liv.
Inte kampen utan dess mening. Hoppet om att uppnå fullkomlighet.
Ja, om ni med fullkomlighet menar himlen...
-Men för att nå dit måste man ju dö. -Är ni ute efter min själ, Mary?
Ja, det är jag... om den nu inte redan är tagen.
Gå och hämta mjölken, Meggie.
Du är verkligen hopplöst omodern. Om du inte syr upp dina kjolar-
-och lägger av alla underkjolar, kommer du att förgås i hettan här.
-Var kommer möblerna ifrån? -Från min farmor.
Hon lärde mig spela på spinetten.
-Vad hette du som flicka? -Min far hette Roderick Armstrong.
Kära Fiona, Armstrongs är ju nära nog Nya Zeelands finaste familj.
Du har sjunkit i graderna. Din familj är mycket finare än Clearys.
Allt jag hade när jag kom ut hit, var ett sött ansikte, snygg figur-
-och mer förstånd än kvinnan anses ha. Men det gav mig Michael Carson.
-Du har lyckats mycket bra, Mary. -Ja, han dyrkade mig hela sitt liv.
Du vet vad det vill säga att äga en god mans kärlek.
-Rik var han, men lite dum... -Paddy är inte dum.
Nej, men utfattig.
Älskade du Paddy så mycket att du kunde avstå från allt du hade?
Skälen till hur jag handlar är mina egna. Dem diskuterar jag inte.
-Får jag hjälpa dig, Frank? -Nej, de här odjuren skulle sluka dig.
Sluta!
-Skjut dem, Frank! -Frank...
Lugn, Meggie...
-Vad är det frågan om? -Faster sa att hundarna ska skjutas.
-Gå tillbaka och sköt ditt nu... -Ja, pappa.
-Hämta geväret. -Hundarna slogs ju bara lite...
Slogs bara... I dag slåss de båda... I morgon blir alla vilda-
-och vi får en hel paddock med får med sargade strupar.
Här finns ingen plats för vildar. Hundarna här ska arbeta! Och lyda!
Precis som jag, va? Det är allt jag gör här - arbetar och lyder!
Just det. Och så länge jag är din far, är det det du kommer att göra.
Hämta geväret nu.
Ja, pappa.
Hej! Tala nu inte om för hennes höghet att jag startat maskinen.
Den får bara användas vid fårklippningen.
Jag tänkte att ni grabbar ville lära er att klippa!
Vilka fårskötare! Ni har aldrig sett en maskinsax.
-Ni som ska ta över här en dag! -Driver ångmaskinen den?
Maskinsaxen, kvarnhjulet- och din tekittel!
-Med den här kan jag nog slå pappa! -Ingen kan slå pappa!
Pappa var snabbaste fårklipparen i Wahine på Nya Zeeland!
-Skulle du inte hämta mjölken? -Jag var ingen mästerklippare själv...
Men nog kan jag lära er alltid. Ni ska få träna på några får här.
Ut med dig, ditt fårskrälle!
Bob, hämta dig ett får!
Den snabbaste klippare jag sett var gamle Hee Sing...en kines.
Han kunde tävla med vem som helst.
In med dig!
Klar! Vad tycker du, Pete?
Vilken mästerklippare!
Med lite övning.
Stuie, gå nu rakt emot honom...
Sakta...och stirra honom stint i ögonen.
Nej, inte på mig! På honom!
Pojkstackarn är ju bara elva år!
Fortsätt, Stu!
Lägg dig inte i. Ingen av mina söner ska vara rädd för djuren här!
Fortsätt, Stu!
Sluta! Frank!
Fortsätt och jobba nu!
En gång till och jag piskar dig inför Gud och allihop!
Gör det då! Nu har du chansen!
Du har betett dig som en vilde hela livet! Men nu är det slut med det!
Sätt igång och jobba nu!
Hej, Meggie. Jag har letat efter dig...
-Vad är det? -Ingenting!
Jag får aldrig göra nånting! Pojkarna får rida överallt med Pete!
-Jag får inte ens sitta på en häst! -Mamma tycker nog det är farligt.
Hon vet inte ens om att jag finns till! Hon bryr sig bara om Frank!
När jag blir stor, ska jag inte älska nåt av mina barn mer än de andra.
-Får jag hjälpa dig. Vad gör du? -Rensar rännan, så fåren får vatten.
Du borde gå i skola, Meggie. Skulle du inte vilja det?
Jo, fast jag behövs här. Och jag behöver inga skolor för att bo här.
Jo, det gör du! När din familj ärver Drogheda blir du en fin ung dam...
och du måste förbereda dig för det.
Och vem vet? Du kanske inte vill stanna här.
För hur stort Drogheda än är så är det bara ett litet hörn av världen.
Det finns så mycket annat där. Så många andra liv du kan tänkas välja.
Så många möjligheter för dig.
Fader, önskar ni att ni kunde resa ut och se världen?
Jag är präst, lilla Meggie. Jag måste fara dit kyrkan sänder mig.
Få se nu, om det går...
Vi lyckades! Kom, jag kör dig tillbaka hem. Jag ska tala med faster om en sak.
Varför lagar vi alla stängsel? Kaninerna kryper under dem...
Kängururna hoppar över dem, och vildsvinen rusar rakt igenom dem!
När man ser på denna helvetesmark, undrar man hur nåt kan leva här.
-Hemma var allt så grönt... -Grönt blir det, när regnet kommer.
Om det kommer. Men det är fåren som gjort landet här till en öken.
Och människan.
Den där kaninen går nog säker...
-Det här är...livet... -Jag ska tala om vad livet är!
Det är det du just hällde ut på marken... Men du lär dig...
Din kära vildmark kan ta kål på dig flera gånger om före solnedgången.
Vad känner han nu vittring av?
Håll i hunden, Jack. Det är ett vildsvin. En galt.
Stuart, gå därifrån!
Jag vill skjuta den!
Nej, det är för långt borta! Skjuter du ett vildsvin, måste du döda det!
Annars dödar det dig...
Fan...
Kom igen!
Stuie! Nej!
Tack. Vad har min lilla fästmö gjort i dag då?
-Fader Ralph kom på besök till mig. -Han kom nog till allihop. Duka nu.
Nej, du vet att pappa ogillar att ni pojkar gör kvinnosysslor.
Frank... Jag vill att du ska komma bättre överens med Paddy.
-Hej! Är pojkarna inte med dig? -De är ute med Pete.
De borde vara hemma nu... Luktar gott, mamma.
Frank, jag har snart klassat tackorna färdigt...
Så i morgon får du börja ta ut baggar för avel.
-Om du tror jag duger till det... -Det vet jag inte!
Men karln du slogs med i dag har slutat. Så du får göra hans jobb!
Det är bäst att du skickar med rejält med käk. Han blir ute ett tag.
-Jag ordnar det. Du har nog ändå. -Vad menar du med det?
Se på henne! Hon är så trött att ögonen går i kors!
Henne behandlar du inte som en slav. Hon är ingen tölpaktig bondlurk...
Som jag, va? Säg det, du, så mamma ser vilken respekt du visar mig!
Förlåt, pappa...
Stuie har skjutit ett vildsvin!
En stor ful fan... Och Stuie gick bara fram och sköt den helt lugnt...
-Låt Stuie få berätta! -Det tror jag inte...
Stuie...
Vi var bönder borta i Galway...
En dag bad pappa mig att gå och hämta en avelstjur i gården bredvid.
Vi var för fattiga för att hålla oss med en egen.
Jag försökte, men tjuren var folkilsken, så jag kom hem utan den.
Pappa kallade mig ynkrygg och sa han skulle visa mig hur man gjorde.
Jag satte mig ner och grät...
...men när jag sen tittade upp kom pappa gående på stigen...
...med repet i hand men utan tjur i andra änden...
Han gick förbi mig, sa inte ett ord...
Sen dess kallade han mig aldrig ynkrygg.
För Dina håvor som vi strax skola mottaga, för jordens fägring-
-och för de barn vi välsignats med, tackar vi Dig. Amen.
Du är en vacker kvinna, Fee...
Mary säger det vore skönare för mig med lättare kläder.
-Så du berättade om barnet? -Nej...
Stuie är väl duktig... Och han blev så glad över det där du sa.
Alltid någon...
-Ledsen jag brusade upp mot Frank. -Det var hans fel...
Det är nånting hos honom som jag inte förstår... Nåt vilt...
Men det han sa om hur hårt du sliter, det var sant.
Jag vet att det här inte är det liv du förtjänar...men en dag...
Säg inte så... Du har gett mig allt en kvinna kan begära.
Vad ska vi döpa barnet till?
-Nu luktar det ägg igen! -Det är svavlet.
Fader Ralph säger att helvetet måste vara så här.
Hör du, lillan, varför sover inte du? Du ska i väg tidigt i morgon.
Det är för varmt för att sova.
Vad är det? Du har varit så dyster hela veckan.
Jag vill inte åka ifrån dig till skolan.
Gillanbone är ju bara 6 mil härifrån. Och fader Ralph är ju där.
Ja... Men jag kommer att sakna dig. Och mamma behöver min hjälp här.
Meggie, hör på mig...
De har alltid predikat för oss att vi ska arbeta för allas vårt bästa.
Aldrig tänka på oss själva. Men det måste du. För de gör aldrig det.
Jo då, det var pappa som sa att jag fick gå i skola.
För att fader Ralph tjatade. Han ordnade så att faster betalar för dig...
Den snåla gamla häxan. Och jag vill att du åker! Hör du det?
Jag vill att du åker!
Skynda på, pojkar!
Stackars Meggie. Hon har så svårt att anpassa sig...
-Hur framskrider vårt projekt? -Nästan färdigt.
Håll fram händerna.
Händerna, Meghann Cleary.
-Så vi biter fortfarande på dem? -Ja, syster.
Vänd på dem.
Tack, det räcker nu, syster. Kom, Meggie.
Förlåt, fader.
-Tänker ni skicka hem mig nu? -Det får du bestämma. Vill du det?
Nej, jag älskar skolan och... att vara här med er.
-Men syster Agatha... -Hon förstår nog lite bättre nu.
Men klostret är ingen hemtrevlig plats för dig...
Anne och jag tycker att du behöver nåt alldeles eget...här hos oss.
-Skulle du vilja det? -Får jag det? På riktigt?
Å, fader!
Varför rör du mitt hjärta så?
Varför fyller du det tomrum som Gud inte kan fylla?
Frank!
Du kan behöva lite sällskap. Din mor sa att du har varit ensam här i veckor.
Inte tillräckligt länge.
-Hur är det med Meggie? -Hon är så duktig. Hon hälsade.
Vi måste ta in de här. Monsunen kommer.
-Varför blev ni präst? -För att jag älskar Gud...
...och vill hjälpa andra att känna Hans kärlek. Varför frågar du det?
-Ni uppför er inte som nån präst. -På Drogheda kan jag fly undan lite...
...från mina prästerliga plikter. Jag behöver nog det.
Det förstår jag mycket väl... Låst här ute i den här helveteshålan.
-Det kan inte vara så lätt, va? -Nej, det är det inte.
Kyrkan har en sån makt... Eller Gud, som verkar genom kyrkan.
Makten att forma miljoner och åter miljoner människors liv.
Att förändra hela historiens lopp. Och jag vill vara en del i det.
Jag försöker intala mig att jag har del i den makten även här ute...
-Men ibland känns det väldigt svårt. -Men varför flyr ni inte då?
Varför står ni ut med det? Ni som skulle kunna bli vad som helst.
Och ändå ger jag upp alla strävanden, alla önskningar...
...för att bli den fullkomlige prästen.
-Den fullkomlige prästen? -Hur ska jag förklara det?
Jag är ett käril, Frank, och ibland är jag uppfylld av Gud...
Om jag vore en bättre präst, skulle det inte vara några tider av tomhet...
Inget behov av flykt... Jag skulle alltid vara uppfylld av Gud.
-Det vore att vara fullkomlig... -Ingen är fullkomlig. Inte ens ni.
Kanske minst av alla jag. Det har inte varit lätt att hålla löftena.
Att avstå från en kvinnas kärlek, eller från pengar. Eller att lyda.
Det svåraste har varit...att lyda. Men jag har lärt mig att lyda.
Det har jag lärt mig här.
Man skulle kanske bli präst. Jag uppfyller ju kraven:
Ingen kvinna, inga pengar och nog lyder jag: Ja, pappa, nej, pappa!
-Varför står du ut med det? -Jag kommer inte ifrån honom!
-Han kan inte hålla dig kvar längre. -Jo, tills jag dör!
Nej, du är vuxen nu. Ingen kan bestämma över dig längre.
Om du hålls kvar här, är det av nåt annat...eller av nån annan.
-Frank! -Å, mamma... Det var så vackert!
Jag har varit så orolig för dig.
Ute i veckor i den här stormen.
Gud... Han har gjort dig med barn igen!
-Han kan inte låta dig vara i fred. -Du kom till på samma sätt.
-Det här ska visas samma respekt. -Respekt? Den satans gamla bocken!
Han är min man! När du förolämpar honom, förolämpar du mig!
Jag är inte jungfru Maria! Inte ren, obefläckad och helig!
Frank!
-En dag dödar jag honom! -Då dödar du mig också!
-Nej, jag befriar dig! -Jag kan inte bli fri. Jag vill inte.
Gud! Mamma...
Se på dig själv! På ditt liv! Så bortkastat...
-Du hör inte hemma hos honom! -Min son, du är en man nu.
Du måste sluta att tänka så mycket på mig.
Du behöver en hustru... Tiden är inne.
-Jag borde gått in köksvägen... -Det gör inget, lämna kläderna här...
-Jag hämtar dem sen. -Tack, mrs Smith.
Ni är den stiligaste karl jag sett, Ralph de Bricassart...
Men det vet ni förstås redan...
Märkligt hur ni ser ned på oss dödliga för att vi beundrar er skönhet...
Och ändå skulle ni använda den utan skrupler för att få det ni ville ha.
-Jag trodde ni var ute efter min själ. -Det är jag...
För vid min ålder är jag officiellt befriad från kroppsliga begär...
Och man kan inte förvänta sig underverk...inte ens av er.
Hur många kvinnor har älskat er, förutom er mor?
Älskade hon mig? Det vet jag inte. Det slutade med att hon hatade mig.
-För att ni inte behövde henne. -För att jag behövde Gud mer.
Intressant...
Och nu kan ni inte behöva någon kvinna.
Eller kan ni det, kardinal de Bricassart?
Jag är så glad att ni har kommit tillbaka, fader.
-Vad är det? -Jag får aldrig det jag önskar!
Jag kommer aldrig att bli det jag vill bli!
Och jag kan inte sluta önska!
Nu är det bra, Meggie...
Det är bara det att ibland är Guds läxor så svåra för mig.
Som syster Agatha och hennes linjal.
Ja...
Kom... Det är kallt här inne.
Du förstör matlusten... Nej, tack!
Vi ska se om vi hittar de dina.
Får jag presentera, Miss Gillanbone 1921, Judy Sutton!
Jösses! Den gode herden...
-Gratulerar, Judy. -Får miss Gilly en kyss?
Jo! Så att jag har nåt att bikta på söndag.
Jag ska väl inte göra min fästmö svartsjuk?
Roa er nu, pojkar, men håll er borta från pubarna!
-Tack, pappa! -Vi letar upp Pete och lastar av baggarna.
-Här, min son... -Pappa! Frank!
Hej, älskling! I skoluniform!
-Var är Stuie och mamma? -Babyn kommer ju snart...
...så vi tyckte inte mamma skulle resa. Stuie stannade hos henne.
Stuie längtade så att få träffa dig! Men vi ska köpa honom nånting!
God dag, faster Mary.
Ni ser strålande ut. Övernattar ni här?
-Jag hoppades få bo i prästgården. -Faster kan få bo i mitt rum!
Du bor väl i klostret?
Nej, fader Ralph har gett mig ett eget rum, alldeles bredvid hans.
Ni är så välkommen. Meggie får dela rum med min hushållerska i natt.
Tack, men jag vill inte rubba alla era små...arrangemang...
-Gratulerar, Angus. En fin häst. -Tack, Mary.
Det här är min bror, Paddy Cleary. Angus MacQueen och sonen Alastair.
Min faster, Sarah MacQueen... Mr Cleary...
-Hur är det i Melbourne nu för tiden? -Det vet jag knappt.
Jag har varit i Palm Beach och sen på Hawaii...
Man längtar ju till Europa, men där är så trist sen kriget.
Paddy, vill du ge mig mer champagne...
Ursäkta...
-Du verkar behöva en rejäl drink. -God dag, mr Gough...
-Nej, Harry heter jag. -Jag känner mig som en riktig fåne.
-Fee skulle klara av det här... -Våra stora fårägare är lite dryga...
Det är för att glömma bort att deras farfar kom hit som fånge!
Men lika bra att du vänjer dig. En dag blir du högsta hönset.
-Kom nu så går vi till puben... -Gärna, men Mary vill ha det här...
Champagne till mrs Carson.
Var glad att vi inte har spritförbud som jänkarna!
Här, gott folk, har ni Jimmy Sharmans berömda boxningstrupp!
Världens främsta boxare! Och pengar att vinna för utmanare!
Kom igen nu, grabbar!
Sista chansen att fajtas! Fem minuter kvar!
-Vem vill vinna? -Jag!
Kom upp då!
Vi har en modig grabb här! Här får du ett par handskar.
Det är inte hundens storlek som gäller, utan storleken på stridsviljan!
Då går vi in!
-Nej, jag vill stanna! -Nej, då flår din far mig levande!
-Kom nu! -Nej! Jag vill stanna hos Frank!
Kom igen grabbar, ni jobbar hårdare på bondgårdarna!
Den modige grabben heter Frank Cleary!
Frank...
Meggie!
Jag vann! Jag boxades fyra gånger och vann!
-Det var så hemskt... -Ni lät väl henne inte titta på?
Jag hade fått binda henne för att hålla henne borta.
Var inte arg, Frank. Hon är redan tillräckligt upprörd.
Pappa får inte veta att du var där. Hör du det?
Vann du på riktigt?
Frank, vi skulle ju träffas...
Gode Gud... Jag har letat efter dig överallt...och du är ute och slåss!
-Paddy... -Inte slåss - boxas!
-Jag slog 4 av Sharmans champions! -Några punschiga föredettingar!
Jag vann 20 pund! Det är mer än faster betalar dig på en månad!
-Och allas respekt! -Respekt! Bli vuxen, nån gång!
-För din mors skull, om inte annat! -Ska du säga, din jävla bock!
Du kunde inte låta bli henne, va?
-Hur vågar du? Jag är hennes man! -Som en brunstig gammal bagge!
Och du som det avskum som avlade dig! Vem det nu var...
Å Gud, jag menade det inte...
Jag menade det inte.
Du menade det! - Släpp mig, fader! Jag tänker vid Gud inte röra honom!
Vid Gud? Förstör ni det där barnet, dödar jag er!
Ni borde ha fått döda varandra, era själviska idioter!
Det var inte sant...det där jag sa, min son...
Nej...
Jag har alltid känt det.
Jag har alltid vetat att du kom efter mig...
Att hon var min först...
Alla dessa år har jag klandrat dig för att du drog ner henne...
Men det var jag...
Nej, Frank, det är inte ditt fel.
Ibland är Herrens vägar svåra att förstå för oss.
Ert predikande får mig att spy!
Det gör detsamma. Jag ger mig av nu... Och kommer inte tillbaka!
Du kan inte gå, Frank. Vad ska jag säga till mamma?
Du betyder mer för henne än alla vi tillsammans. Hon förlåter mig aldrig.
Vad tog det åt dig, när du sa så där?
Varför är du inte äldre, så jag kunde förklara för dig...?
Lilla Meggie...
Pappas och mitt gräl är bara ett tecken på-
-att det är dags för mig att stå på egna ben.
-Du får inte säga nåt till mamma. -Ska du inte säga adjö till mamma?
Jag skriver till henne. Hon kommer att förstå.
Men vart ska du ta vägen?
Pengarna jag vann på boxningen... Mannen som äger boxartruppen...
...Jimmy Sharman, vill att jag ska börja som boxare hos honom.
Jag kommer att få resa över hela landet och se saker man bara kan drömma om.
Kan inte jag få följa med? Får jag det, Frank?
Vad vore det för liv för dig?
Du måste stanna här och lära dig att bli en fin dam.
Du kommer att bli vuxen, fortare än du anar.
-Varför älskar du mig inte längre? -Det gör jag...
Nej, det gör du inte! Då skulle du inte fara ifrån mig!
Älskade Meggie... Ingen kommer nånsin att älska dig mer än jag.
Frank!
Jag var dräng där och brukade se Fee på avstånd med Frank...
Han var bara en liten baby då.
Så en dag kom Roderick Armstrong till mig.
Han sa att hans dotter hade vanhedrat familjen...
De ville skicka bort henne, men gamla farmor motsatte sig det.
Nu när den gamla damen låg för döden, kunde ingenting hindra dem.
Han sa...att om jag gifte mig med Fee och tog henne därifrån-
-skulle han betala mig så att vi kunde sätta bo.
-Ni fick en fru som stod över er... -Det var inte för pengarna...
Hon var så vacker.
Jag ville ta hand om henne... så att hon inte for illa.
-För mig är hon fortfarande vacker. -Det är hon verkligen.
Och på Meggie kan jag se hur hon måste ha sett ut då.
Jag var vettskrämd för henne i början...
Det tog mig två år att samla mod och bli...
...hennes äkta man.
Jag älskar henne så mycket, fader.
Jag vet att hon aldrig känt så för mig...
Inte ens i våra mest intima stunder...
Inte en enda gång på alla dessa år har hon klagat...
...eller gråtit...
...eller skrattat.
-Hur är det med Meggie? -Vad hände här i dag, fader?
Fader, lova att aldrig lämna mig!
Älskade Meggie...
-Frank var tvungen att ge sig av... -Varför?
Det gjorde för ont att stanna...
Det gör ännu ondare utan mamma och mig.
För det är vi som älskar honom!
En gång måste vi alla söka efter det vi tror vi behöver mest av allt...
Hur mycket det än kostar oss...
-Det som gör en lycklig? -Lycklig...?
Det finns en sägen om en fågel som sjunger endast en gång i sitt liv.
När den lämnar sitt bo, söker den en törnbuske. Den vilar inte-
-förrän den hittar en. Och sen sjunger den underbarare...
...än alla varelser på jorden...
Och när den sjunger naglas den fast på den längsta och vassaste taggen.
I sin dödskamp höjer den sig över sin smärta och sjunger vackrare-
-än lärkan och näktergalen...
Törnfågeln får plikta med sitt liv för en enda sång...
Men hela världen tystnar och lyssnar...
Och Gud i sin himmel...ler.
Vad menas med det, fader?
Att det bästa får vi endast till priset av stor...
...smärta...
Tack, Meggie! Så trevligt att du hjälper mig med det.
Hädanefter ska jag börja kalla dig vår Grindfröken.
-Hur många grindar är det? -27, fader.
Alltså måste man stanna och stiga ut...hur många gånger?
54, fader.
Bravo...54 gånger på hitvägen och 54 på tillbakavägen.
En präst åker från Gilly till Drogheda och till sin favoritflicka-
-en gång i månaden. Hur många gånger stiger han ur på ett år?
Det är bra, fader...
Med den nya babyn att sköta om hinner jag inte sakna skolan.
Ibland har jag lust att öppna alla grindarna och bara köra min väg...
Lämna alla 27 grindarna gapande som förvånade munnar bakom mig.
Adjö, fader!
Hej, mamma...
Hej, Meggie.
Å, mamma! Så fin han är!
-Så trevligt att se er, fader! -Varför gjorde ni så här?
När er klänning skulle räcka till skolavgiften året ut!
Ralph, jag tror aldrig jag sett er så...lidelsefull.
Jag tyckte det var bäst att ta Meg- hann ur skolan. Fee behöver hjälp.
Varför tycker ni så illa om Meggie? En söt, intelligent liten flicka...
-Ingen bryr sig ett dyft om henne. -Alltså får ni ensam hennes kärlek.
Så oskyldig och så trygg för er. Ingen fara för ert rykte...
Inget hot mot era inte alldeles heliga ambitioner.
Det här är t.o.m. under er värdighet! Jag är i alla fall präst.
-Ni är först och främst en man. -Nej, Mary. Jag är präst.
Först...sist och alltid!
TVÅ ÅR SENARE
Du är så duktig! Nästa år är du nog mogen för tävlingarna i Gilly.
Men då är ni kanske i Rom...
Stackars Hal, han är lite febrig.
Var snäll och ta ut barnen i köket och ge dem te.
Har ni hört att påven bestämt att Australien ska få en egen kardinal?
-Följer ni med i kyrkopolitiken? -Det är så spännande, inte sant?
Han skickar ett påvligt sändebud som ska söka landet runt-
-efter en man, värdig att bära baretten. Låter som Askungen...
Mary, nu tycker jag det är dags att vi ingår vapenvila...
Prästens bikt: En gång hade jag ambitioner...höga ambitioner-
-vilka jag själv krossade på grund av min idiotiska brist på ödmjukhet.
Jag skickades hit ut. Och här fanns ni, en god katolik med Drogheda...
-...utan arvingar, så jag tänkte... -"Aha, min biljett till Vatikanen! "
Typiskt grymt formulerat, men kanske inte oförtjänt.
Men jag har förändrats och det är främst er förtjänst.
När ni gjorde Clearys till arvingar, kom alla mina förhoppningar på skam.
Men det befriade mig också från alla mina önskningar.
Jag är präst. Bara det, och jag är nöjd.
Bravo! Vilken föreställning! "Alla mina gamla önskningar"...
Underbart. Jag ska låta er vara ett tag. Men räkenskapens dag kommer...
Ni älskar verkligen tanken på er egen makt. Jag tycker synd om er...
Om mig? Tror ni inte jag kan få er att våndas?
Och få er att sälja er som en hora innan jag är färdig med er?
Ni kommer säkert att försöka. Men var försiktig...
I era försök att fördärva min själ, kan ni förlora er egen.
-Om det finns nån kvar att förlora. -Eller nån kvar att fördärva!
I kristliga trakter skulle det här betyda regn!
Betesmarkerna är torra som fnöske. Inte en bit gräs så långt ögat når.
Vi har tur om det inte börjar brinna.
Var det jag som kallade Drogheda himmelrike? God natt, Pete...
Pappa, kom! Lille Hal är väldigt sjuk!
-Pappa... -Det är väldigt allvarligt, Paddy.
-Skaffa en doktor, för Guds skull! -Han är ända borta i Dibben-Dibben.
Bob, hämta lite mer svavel.
Må Kristus ta emot dig...och änglarna bära dig till Abrahams sköte.
Gilly-bo ansluter sig till Sharmantruppen
-Meggie, vad är det? -Ingenting...
-Det är det visst! Berätta... -Det är ingenting! Låt mig vara!
Hon har varit sån sen Hal dog.
Jag vet... Hon pratar inte med mig heller. Så här kan det inte fortsätta.
Meggie...
Lyssna på mig... Du måste sluta...
Jag vet hur mycket du älskade Hal, men du får inte sörja så här.
Meggie, jag står inte ut med att se dig tyna bort så här.
Fader, nu skäms jag. Det är inte Hal.
-Visst saknar jag honom...men... -Vad är det då? Är du sjuk?
-Jag kan inte berätta... -För mig kan du berätta allt.
Jag är präst och jag älskar dig, på samma sätt som Gud älskar dig.
Fader...
Jag ska dö... Precis som Hal.
Det är nån sorts tumör, fader...
-Hur vet du det, mitt hjärta? -Jag får hemskt ont...fader...
Och så kommer det en massa blod. Fast inte hela tiden...
-En gång i månaden så där? -Ja! Hur visste ni det?
Min älskade flicka! Du ska inte dö. Du håller på att bli vuxen.
-Mamma borde ha förklarat det här... -Har hon också så här?
Alla friska kvinnor utom när de väntar barn...
...för då behövs det som näring för barnet i livmodern... Förstår du?
Ungefär...som när de säger... "...välsignad frukten i ditt liv..."
-Vet du hur barn kommer till? -Ja, det är klart!
Man parar sig...som baggarna och tackorna! Jag har försökt titta på...
...men pappa sa att jag inte fick. Men jag har hört pojkarna prata.
-Är det inte rätt, fader? -Jo, men...
Det är stor skillnad med människor. Eller borde vara... Gud menade nog-
-att det för människor ska vara ett sätt att visa varandra kärlek.
Så de förenar inte bara sina kroppar utan också själarna.
Det måste vara underbart! Kommer det att bli så för er och mig?
-När jag blir stor och vi gifter oss. -Präster kan ju inte gifta sig.
Ni kan ju alltid sluta vara präst.
Nej, älskade Meggie. Det kan jag aldrig...aldrig någonsin.
Hur blir det med bakelserna du lovade mig?
-Vad skulle jag göra utan er? -Du ska aldrig vara utan mig.
5 år senare - november 1929
-Vad vill hennes höghet så här dags? -Ingen aning. Gästerna är ju strax här.
Jag tar den där, Judy.
Kom in...
Har den äran, frun... Det är till att vara tjusig!
Tack, Pete...fast födelsedagar i vår ålder är ju på både gott och ont.
-Vad är det där? -Jag ska gå med den till Meggie.
Clearys byter om här så att de inte skulle gå hit och bli smutsiga.
-Vacker färg. Vad kallas den? -Askrosa, frun. På modet nu.
Ni hjälper henne att klä sig i kväll.
Vi vill att hon ska se alldeles oemotståndlig ut.
-Har fader de Bricassart kommit? -Nej, men er advokat, mr Gough.
Bra... Nu vill jag att ni ska se på när jag undertecknar det här papperet.
Och sen att ni skriver era namn under mitt. Ni kan väl skriva, Pete?
Något lite, ja...
Så att ni kan intyga att det här verkligen är min namnteckning-
-om det skulle ifrågasättas...
Bra. Och var snäll och skicka upp Harry Gough till mig.
Jag hämtar mr Gough.
Mrs Cleary! Så tjusig ni är!
Tack. För en gångs skull har Mary lättat lite på plånboken...
Så att hon slipper skämmas för de fattiga släktingarna på 75-årsdagen.
Jag måste gå till Meggie med den här.
-Fee... -Paddy, du ser ut som en diplomat.
Jag känner mig som en begravningsentreprenör.
Men du...du är helt underbar.
-Är hon inte fin, Harry? -Ni ser ut som godsets fru, Fee.
Är det ett juridiskt utlåtande, mr Gough? - Hjälp mig...
De duger fint...även om de inte är riktigt äkta.
En dag ska jag köpa dig det vackraste pärlhalsbandet i hela Australien.
Konstigt hur få intressanta män det finns sen kriget. 10 år nu!
Praktiskt taget hela ens liv. Antingen är de gubbstruttar eller barnungar.
-Stuie, var håller Meggie hus? -Hon är snart klar, sa mrs Smith.
Det är Stuart Cleary.
Lille Stuie Cleary? Han ser väl inte så illa ut...
Men vilken lantis! Som alla Clearys. Men han duger väl åt dig...
Och de kommer ju att bli hemskt rika, när hon kilar vidare...
-Fader! -Har den äran! Som en ung flicka!
Ni har överträffat er själv. Det finaste kalaset i trakten på 50 år!
Hoppas ni stannar över. Det ska bli riktiga festligheter i morgon...
-Med nöje... - Harry... -God dag, fader.
-Så roligt att se er, fader! -God afton, miss Carmichael.
Ni har verkligen försummat oss. Det är så länge sen ni hälsade på.
-Hej, Alastair! -Paddy, du minns min syster Sarah...
Javisst! - Men jag vet inte om ni träffat min fru Fiona.
-Paddys fru! Det trodde jag inte! -Sarah kommer just från Staterna.
Tänk, vad kraschen har ställt till det! Det är rent kaos på Wall Street.
-Folk kastar sig ut genom fönstren... -Vi klarar oss, med vår ullmarknad.
Vet du hur mycket vårt land exporterade förra året?
Gode Gud! Vem är det?
-Meggie, du är så vacker. -Tack, Stuie...
En skål för Mary Carson!
En älskad och generös syster!
Drottning över Droghedas vackra land! Måtte hon regera för evigt!
Tack för dina ord och lyckönskningar Paddy, men ingen regerar för evigt.
Jag måste snart överlämna Drogheda i någon annans händer.
Vi vet alla som bott här och kämpat med torka och översvämning-
-och hetta och köld och ändå lyckats bemästra jorden-
-att det här landet kan vara ett himmelrike...
...eller ett helvete.
Jag hoppas att mina efterkommande ska få mycket mer av det ena...
...än det andra.
-Dansa med mig, Mary. -Nej, jag är alldeles för skröplig.
Det var ett vackert tal, Mary. Paddy blev så glad.
Undrar om hon inte börjar bli lite senil. Utspökad som en ung brud.
Så opassande. Nån borde ha sagt åt henne att hon ser ut som döden klädd i vitt.
Prinsen och trollpackan... Han tycks strunta i att Clearys får allt.
Men han är förstås för helig för att tänka på snöd vinning...
Men det gör naturligtvis pojkarna Cleary intressantare...
-En praktfull gammal dam... -Verkligen.
Apropå...Mary brukar vara bas i kommittén för Gillytävlingarna...
Skulle du vara intresserad att göra det i år? Hon har tackat nej.
Ja tack, Angus...
-Hur är det, Mary? -Bra, men andra borde få en chans.
Jag trodde inte vi kunde dansa ihop fortfarande... Hur länge sen är det?
-30 år i januari. -Hur kan du minnas det?
Vi åkte till Sekelskiftesbalen i Wahine på nyårsafton.
Frank var baby...
-Får jag dansa med dig, Meggie? -Tack, Alastair...men...
-Jag kan inte... -Det är ändå för varmt...
-Vill du ha lite bål? -Ja, tack.
Titta på pojkarna... skygga som kängurur...
Det är mitt fel. Jag borde ha lärt dem att dansa, prata med flickor...
Det har blivit lite tid över för annat än hårt arbete de här åren.
Först nu börjar vi inse hur mycket våra liv kommer att förändras.
Kommer det att göra dig lycklig? Att bli rik...
Jag kan aldrig bli en rik man... om jag så fick 1 miljon pund.
Men det är vetskapen om att du får det liv som du borde ha fått leva...
Det är det som gör mig lycklig.
Fader...
-Har ni roligt...? -Å, Meggie... Ja... Och du?
Ja, det är en underbar fest... Ursäkta mig, Meggie...
Hon är väl förtjusande, fader?
Det finns inte en man här inne som inte skulle ge allt för att få henne.
Ni plågar mig igen, Mary.
Inte en enda - utom möjligen ni.
En gång för länge sen erbjöd jag er möjligheten att få en kardinalskappa-
-men ni avvisade mig... Jag undrar om ni nu tvingades välja-
-mellan Meggie och kardinalskappan. Vad skulle ni då välja?
Mary, vad skulle jag ha gjort utan er de här åren? Er klokhet...
...iakttagelseförmåga...er elakhet.
Fader, varför vill ni inte vara med mig, prata med mig?
Du är underbar...ser så vuxen ut.
Jag måste prata med MacQueens.
Meggie! Vilken söt klänning!
Tack, miss Carmichael. Mrs Smith har sytt den...men jag hjälpte till.
Jag har inte sett nåt liknande på modesidorna.
Jag har inte sett er på hästtävling- arna. Ralph säger ni är duktig...
Vissa tycker ju att han inte borde vara så mycket här på Drogheda...
...men jag tycker det är storartat av Ralph att bry sig så mycket om er.
Ralph, ni har inte dansat en enda dans med mig.
Ni måste dansa black bottom med mig!
Titta, nu ska fader Ralph dansa black bottom!
Fader, det är dags för mig att gå upp. Det är nästan morgon...
...men stanna ni och roa er. Vill ni följa mig upp?
-Det var en underbar fest, Mary! -Ja, inte sant?
En underbar fest, Mary, och en underbar födelsedag, hoppas jag.
Min sista... Jag är trött på att leva. Jag tänker sluta...
Prat... I morgon har ni ju lovat mig stora festligheter...
Jag minns...men då ser jag inte er. Kyss mig farväl, Ralph.
-God natt, Mary. Sov gott. -Nej! Kyss mig på munnen!
-Som om vi var älskande... -Jag är präst, Mary...
Nej, varken präst eller man! Lika kraftlös och värdelös som båda!
Ni har fel, men för er innebär att vara man att inte vara präst.
-Och jag har valt att bli präst. -Av Guds fria vilja!
Med samma fria vilja har jag valt att förgöra er! Jag hamnar i helvetet-
-men det blir ingenting mot det helvete jag ordnat för er.
-Ni förgör er själv med ert hat. -När Satan frestade Kristus...
-Var det av kärlek eller hat? -Ni älskar inte mig!
Jo! Så mycket att jag kunde ha dödat er för att ni inte ville ha mig!
-Men jag har hittat ett bättre sätt... -Jag är bara en ålderdomens sporre.
En påminnelse om vad ni inte längre kan vara...
Låt mig få tala om en sak för er, kardinal de Bricassart...om ålderdom..
...om er Gud... Den hämnande Guden som förstör våra kroppar-
-men lämnar oss med tillräckligt mycket förstånd för att sakna dem...
lnuti den här dumma kroppen är jag fortfarande ung!
Jag känner fortfarande, längtar och drömmer!
Och jag älskar er fortfarande! Så mycket!
Meggie!
Meggie...
Älskade Meggie, gråt inte. Här...
Duktig flicka nu och torka tårarna.
Jag vill inte ha den! Jag är inget barn längre!
-Gå tillbaka och dansa! -Jag vet att du inte är ett barn...
Alla kan se att du blivit en vacker ung kvinna. Vackrast av alla i kväll.
Alla vet att jag kommer hit oftare... än jag behöver.
Hade jag visat dig minsta uppmärksamhet i kväll-
-hade det varit ute över hela trakten genast. Förstår du inte det?
-Nej, jag förstår inte. -Det gör du nog...
Meggie, det här har vi ju pratat om förut...
Du får inte ha några romantiska drömmar om mig.
En dag möter du den man som ska bli din äkta man...
Då kommer du bara att tänka på mig som en gammal vän...
...som hjälpte dig igenom vissa svåra perioder under uppväxttiden...
Visst, min Meggie?
Ja, fader. Jag förstår.
-Vad tänker ni på, fader? -På jorden här... Den är så vacker...
Så ren och så likgiltig för de öden som drabbar de människor-
-som tror att de härskar över den. Vad tänker du på, käraste Meggie?
Jag önskar att solen aldrig skulle gå upp...
Och att vi kunde stanna här för alltid.
Fader...
Mrs Carson är död, fader!
Vi måste ha begravningen genast i den här hettan.
Jag har skickat ner Pete till Paddy. Och jag har ringt de andra...
Många har väl inte hunnit hem efter festen...
-Ni har hört... -Fruktansvärt...
Jag måste tala med er... Marys order.
-Tänk att monstret gick och dog... -Hon tog nog livet av sig...
Om det inte var djävulen som gjorde oss alla en tjänst.
Synd att all is gick åt i går kväll...
Här har jag Marys testamente. Allt går till Paddys familj...
Hon lämnar också lite till kyrkan och lite till er.
-Borde inte Clearys vara närvarande? -Jo, vi tar det efter begravningen.
Men Mary gav det här till mig i går kväll, före festen.
Jag skulle läsa upp det för er så fort jag fick veta att hon var död.
Då hade jag ju ingen aning om...
Gode gud! Ett nytt testamente. Daterat i går.
Varför skulle hon skriva ett utan mig?
Jag, Mary Carson...testamenterar alla mina tillgångar till katolska kyrkan-
-under förutsättning att kyrkan visar sin tjänare fader Ralph de Bricassart-
-sin uppskattning och att sagde fader Ralph de Bricassart-
-fungerar som förvaltare av min kvarlåtenskap.
Gratulerar! Ni fick rubbet, i alla fall... Alla 13 miljonerna...
13 miljoner...? Men Clearys då?
De får stanna som förvaltare av godset. Väldigt hyggligt...
Och 10 000 om året till er för privat bruk.
Och ett brev till er...
"Käre Ralph, vad tycker ni om mitt nya testamente?"
"Ni kan givetvis förstöra det, min advokat skulle aldrig berätta det."
"Ingen skulle bli klokare - och Meggie skulle bli rikare..."
"Men jag vet hur ni kommer att handla, lika säkert"-
-"som om jag såg dem ge er den röda kappan och mitran..."
Ingen kan förneka Mary rätten att göra vad hon vill med sin egendom-
-och jag är inte katolik men kyrkan har ingen rätt till detta.
Låt oss förstöra det här och ge stackars Paddy och hans familj-
-det som med rätta tillkommer dem.
Det är så hemskt... min stackars syster.
Vad ska vi göra?
Vi har samlats här, skakade av vår kära Mary Carsons hastiga bortgång.
Men vi kan trösta oss med att hon i sin sista stund inte var ensam.
Varken den största eller den ringaste av varelser dör ensam.
För då är Herren med oss, inom oss, och döden är ljuv.
Vi vet alla vad Mary var... en samhällets stöttepelare...
...en kyrkans stöttepelare. Och det var kyrkan hon älskade mest av allt.
För hon förstod så väl Matteus' ord:
"Där din skatt finns, där kommer ock ditt hjärta att finnas."
Låt oss bedja för hennes odödliga själ, att hon som vi älskade i livet-
-ska få njuta av sin rättvisa och eviga belöning.
Låt oss i vår bön minnas att Herren är nåderik.
Och låt oss inte glömma att vi är komna av jord-
-och jord skall vi åter varda.
"...undertecknat, denna dag, den 24 november, i Herrens år 1929."
"Mary Elizabeth Carson, född Cleary."
I går...
Jag förnekar inte att det var en besvikelse...
-Jag vill att du ska överklaga. -Det vore inte riktigt...
Det var ju hennes pengar. Om hon ville ge dem till kyrkan...
Och 13 miljoner pund... Jag skulle inte kunna sköta så mycket pengar.
Paddy, det finns hundratals anställda som sköter om dem åt dig.
Snälla du, överklaga. Du ska få landets bästa advokater...
Och vi går till högsta instans om så behövs...
-Vad säger ni? -Vi kan ju bo på Drogheda...
Och ha det här huset. Står det inte så i testamentet?
Ingen kan köra bort er så länge ett barnbarn till er far är i livet.
Vad begär vi mer?
Satan, jag avskyr att se er lurade!
Fee, jag vet inte vad jag ska göra. Alla saker jag velat ge dig...
Jag vill inte ha Marys 13 miljoner silverpenningar.
Det avgör saken.
-Det är dags att åka. -Nej, först ska jag se deras miner...
Vad du är hård! Paddy var mycket bedrövad över Marys död.
Vad är det för ont i att gratulera honom?
Fader...
Tro inte att vi hyser agg till er...
Mary lät sig aldrig styras av nån annan, varken broder eller präst.
Om hon gav allt till kyrkan, var det för att ni var så god mot henne.
Och ni har varit så god mot oss. Det kommer vi aldrig att glömma.
Tack, Paddy.
Den gamla häxan!
Fader...?
-Vad är det? -Hon vann, Meggie!
Jag har svikit dig!
-Svikit mig? -Hon kände mig så väl!
Hon visste, att om hon berövade dig allt, skulle jag inte ha nåt val.
Nu saknar du ingenting, men har ingenting heller.
-Hela livet tvingas du lita till mig. -Jag förstår inte.
Du kommer att bli socialt accepterad, men aldrig riktigt "miss Cleary".
-Aldrig bli riktigt en av dem. -Jag vill inte bli en av dem!
Dum, elak och grym som miss Carmichael! Hur kan ni tro det, fader?
Å, Meggie... Kalla mig inte fader!
Jag ska resa härifrån...snart.
Fader. Varför?
Förstår du inte det? Det ingår i hennes plan.
Jag har tillfört kyrkan 13 miljoner! Och en präst som gjort det-
-lämnas inte att försmäkta i den här avkroken.
-Kyrkan vet att belöna de sina... -Nej...
Min Meggie... Det är bättre så här.
Att ta ifrån mig det jag älskar mest i hela världen?
Bättre för mig... Bättre än att en dag tvingas viga dig vid nån annan!
Bättre än att stanna och se dig förändras till något jag aldrig kan få!
När jag såg dig i går kväll, hatade jag dig nästan.
-För att jag blir vuxen? -Ja!
När du var en liten flicka, var du som mitt eget barn.
Du var rosen i mitt liv. Då kunde jag ha dig.
Ni kan ha mig nu! Gifta er med mig! Ni älskar mig!
Men jag älskar Gud mer...
Jag älskar dig, Meggie. Det kommer jag alltid att göra.
Men jag kan inte bli din äkta man.
Om du bara kunde förstå vad det betyder för mig att vara präst...
Det behov Gud fyller hos mig som ingen människa någonsin kan fylla...
Inte ens jag?
Jag kan inte!
Farväl, min Meggie!
Fader!
Åk i väg då...till din Gud.
Du kommer tillbaka till mig, för det är jag som älskar dig.
Sagan fortsätter...
när en livsstil hotas.
Och förbjuden kärlek gives...
Du är tillbaka.
...för att åter försvinna.
Mitt liv tillhör Gud.
Och nya begär tänds...
Han var en idiot som släppte dig.
...medan ambitioner lyser upp vägen till Rom.
Törnfåglarna fortsätter.